Tekstityksen versionumero: 1.0 Päiväys: 11.01.2010
Suomennos: DickJohnson, juzkaaz, Otukka, mixxu, Forcer ja pezz
Oikoluku: Otukka
Mitä tapahtuu?
- Miksi menet kylpyyn? - En mene kylpyyn.
Saamari.
Missä sinä olet?
Isä?
Kaikki on hyvin. Se oli vain maanjäristys.
Olen luonasi.
TIE - Olen luonasi. Ei hätää.
Kello pysähtyi aikaan 1:17.
Näkyi harsomaisen kirkas valo.
Sitten matalien tärähdyksien sarja.
Luulen, että on lokakuu.
En voi kuitenkaan olla varma.
En ole pitänyt kalenteria vuosiin.
Jokainen päivä on edellistä harmaampi.
On kylmä ja ilma kylmenee yhä maailman kuollessa hitaasti.
Eläimet eivät selviytyneet ja sadot kuihtuivat aikoja sitten.
Pian maailman kaikki puut kaatuvat.
Tiet kansoittavat kärryjä raahaavat pakolaiset -
ja aseistetut jengit, -
jotka etsivät polttoainetta ja ruokaa.
Vuoden sisällä kukkulat olivat liekeissä ja ihmiset messusivat sekopäisesti.
KATSOKAA MURHALAAKSOA JEREMIAN KIRJA, 19:6
Kannibalismia on esiintynyt.
Kannibalismi on suuri pelko.
Eniten huolehdin ruoasta. Aina ruoasta.
Ruoasta, kylmyydestä ja kengistämme.
Joskus kerron pojalle vanhoja tarinoita rohkeudesta ja oikeudenmukaisuudesta.
Vaikka niitä onkin hankala muistaa.
Tiedän vain, että lapsi on vakuuteni.
Ellei hän ole Jumalan sana, -
Jumala ei koskaan puhunutkaan.
Ne voivat laskeutua Vapauden patsaan soihdun päälle.
Jos sipaisisit kielelläsi kameleontin tavoin, -
voisit siepata ruoan lautaseltasi käyttämättä käsiäsi, -
mutta mitä äitisi sanoisi?
Jos kurkottaisit kaulaasi kurjen tavoin, -
joutuisit venyttämään kätesi kamalan ylös -
raapiaksesi päätäsi.
Jos sinulla olisi kotkan silmät, huomaisit juoksevan kanin...
Käydään vilkaisemassa.
Täällä saattaisi olla vaikka maissia.
Ei.
Heidän ruokansa loppui.
Ehkä heinäparvella on heinänsiemeniä.
Epäilen sitä.
Kyse ei ole siitä, mitä luulet.
He tekivät itsemurhan.
- Miksi? - Tiedät kyllä.
Kaksi jäljellä. Yksi kummallekin.
Pane se suuhusi ja suuntaa ylöspäin.
Kuten näytin sinulle.
- Selvä. - Tällä lailla.
Sitten vain vedät liipasimesta. Ymmärsitkö?
- Ymmärrätkö? - Kyllä.
Onko nälkä?
- Kiitos. Janottaa. - Niinkö?
Haluatko vettä?
Näytät kauniilta.
Voi ei.
Ei...
Ei meidän tarvitse tehdä tätä. En halua tätä.
- Luulen, että meidän täytyy. - En halua tehdä tätä.
Millaista elämää tämä on?
Sinun täytyy työntää.
- Ei! - Tee se.
Työnnä.
Nopeasti! Nouse ylös!
Mene sinne! Nopeasti!
Tutkikaa nuo autot.
Saamari.
Älä katso sinne. Katso minua.
Jos huudat, kuolet. Mistä tulette?
Onko sillä väliä?
Mistä te tulette?
Onko noihin kivääreihin ammuksia?
Käskin olla katsomatta sinne.
- Mitä te syötte? - Mitä vain löydämme.
- Mitä vain löydätte? - Niin.
Et sinä ammu.
Sinulla on vain kaksi panosta. Ehkä yksi.
- He kuulevat laukauksen. - Ehkä, mutta sinä et.
Koska luoti on aivoissasi ennen kuin kuulet sen.
Kuullaksesi sen tarvitset aivojen etulohkon ja asiat kuten yläkukkulan -
ja ohimolohkon, joita sinulla ei enää ole, koska ne ovat tohjona.
Oletko lääkäri?
- En ole mikään. - Meillä on loukkaantunut mies.
Korvaisimme apusi.
- Katso häntä vielä, ja ammun sinua päähän. - Poika on nälissään.
Tulisitte auton luokse. Saatte jotain syötävää.
Turha olla tuollainen kovanaama.
Ei teillä ole mitään syötävää.
- Ala tulla. Mennään. - En lähde minnekään.
Luuletko, etten tapa sinua?
- Olet väärässä. - Arvaa, mitä luulen?
Luulen, että olet pelkuri.
Et ole koskaan tappanut ihmistä.
- Oliko tuo laukaus? - Kuka ampui?
Hän on kadonnut!
Mennään!
- Puurajassa! - Vauhtia!
Vauhtia! Tuonnepäin!
Liikettä!
Tännepäin!
Tuonnepäin!
Kuinka voit?
Olet kunnossa. Olen luonasi.
Mennään.
Yritän näyttää tavalliselta matkaavalta tappajalta.
Sydämeni hakkaa.
Kun on kyse pojasta, -
minulla on vain yksi kysymys:
"Pystytkö siihen, -
kun aika koittaa?"
En anna sinulle käydä kuinkaan. Pidän sinusta huolta.
Tapan kaikki, jotka koskevat sinuun.
Se on työtäni.
Ole kiltti äläkä itke.
Meidän on nyt mentävä.
Meidän on etsittävä kärryt.
Ota ase.
Enempää ei ole jäljellä.
Minun olisi pitänyt tehdä se aikoja sitten. Olisi pitänyt tehdä se -
kun luoteja oli enemmän. En tiedä miksi kuuntelin sinua.
Meidät saadaan kiinni ja tapetaan.
Minut ja poikasi raiskataan.
Meidät tapetaan ja syödään.
- Mitä se vaatiikaan... - Lopeta. Lopeta!
Teen mitä tahansa.
Mitä tahansa.
Kuten mitä?
En edes tiedä, miksi kysyn sinulta.
Minun pitäisi tyhjentää ase päähäni ja jättää sinut tyhjin käsin.
Ole kiltti äläkä puhu tuollaisia.
Olet oikeassa. Ei ole enää mitään puhuttavaa.
Sydämeni revittiin minusta yönä, jona hän syntyi.
Meidän täytyy... Me selviämme. Me emme luovuta.
En halua selvitä.
Mikset ymmärrä sitä?
En halua.
Mikset anna minun ottaa häntä mukaani?
Älä koske siihen.
Ottaisin hänet mukaani, jos et estäisi.
Kuuntele itseäsi.
Sinä kuulostat -
hullulta.
Muut perheet tekevät sitä.
On aika mennä kylpyyn.
Meidän on puhuttava.
Se mies siellä...
Hyviä miehiä ei ole paljon jäljellä. Siinä kaikki.
Meidän on varottava pahoja miehiä. Meidän on vain -
kannettava tulta.
- Mitä tulta? - Tulta sisälläsi.
- Olemmeko yhä hyviä? - Olemme.
Tietenkin olemme.
Olemmeko ikuisesti mitä ikinä tapahtuukin?
Olemme ikuisesti.
Mikä se on?
Herkki sinulle.
Juo vain.
Todella hyvää.
- Ota sinäkin. - Juo sinä.
Haluan, että otat tätä.
Se on kuplivaa.
Se on sinulle.
Tule.
Olen tulossa.
Minulla on nälkä.
Tiedän. Niin minullakin.
Suuntaammeko yhä etelään?
Tietenkin.
- Onkohan siellä ruokaa? - Kaikki riippuu rannikolle pääsystä.
Selvä.
Olisinpa äidin kanssa.
Toivot siis olevasi kuollut.
Niin.
Et saa sanoa noin. Se on pahasti sanottu.
- En voi sille mitään. - Sinun pitää lakata ajattelemasta häntä.
Etkö aio edes hyvästellä häntä?
En.
En sano. En voi.
Mikset voi viipyä aamuun saakka?
Koska en voi.
- Jää vielä yhdeksi yöksi. - Minun on mentävä.
Miksi?
Miksi sinun on lähdettävä? Miksi?
Mitä minä kerron hänelle?
Mitä?
Menkää etelään.
Pidä hänet lämpimänä ja menkää etelään.
Ette selviä täällä uutta talvea.
Mikset auta minua?
Minne menet? Et edes näe tuolla.
Minun ei tarvitse nähdä.
- Minä rukoilen... - Älä.
- Ole kiltti. - Älä.
Älä.
Hän oli poissa.
Ja lähdön kylmyys oli hänen viimeinen lahjansa.
Kun hän kuoli jonnekin pimeyteen, -
ei ollut muuta tarinaa kerrottavaksi.
Katso. Tuossa on värejä.
Haluatko mennä veteen?
Tule.
Isä.
Tämä on lukittu syystä.
Kaikki on hyvin.
Ei mitään hätää.
Mikä tuo on?
Hyvä jumala.
- Auttakaa meitä. - Lähdetään.
Irti minusta! Odota!
En pääse tästä!
Mene, mene!
Odottakaa!
Ei!
Katso!
Tule.
Pahoja tyyppejä. Pahoja miehiä.
Pahoja miehiä.
- Kuka jätti tämän ikkunan auki? - Minä, hajun vuoksi.
- Minkä hajun? - Ettekö haista sitä enää?
Kuka haluaa juotavaa?
- On satanut koko päivän. - Menen ylös vaihtamaan vaatteeni.
He ovat pahoja miehiä.
- Ei, ei... - Ota se!
Älä pelkää.
Kun he saavat sinut käsiisi, sinun pitää tehdä se kuten muidenkin.
Sinun täytyy olla urhea poika!
Sinun on pakko. Tiedät, kuinka se tehdään.
Niin kai.
Mitä sinä teet?
Olen niin pahoillani.
Näenkö sinut vielä?
Milloin näen sinut?
- Mitä siellä tapahtuu? - Mitä hittoa tuo oli?
Mitä siellä tapahtuu?
Kirottua, kellarin luukku on auki.
Jumalauta.
Nopeasti!
- Pidä kiinni hänestä. - Selvä.
Senkin äpärä!
Herää.
Meidän täytyy lähteä täältä. Täytyy lähteä heti.
Tulehan.
Tässä.
Emmehän me koskaan söisi ketään?
Emme tietenkään.
Vaikka olisimme kuinka nälissämme?
Vaikka olisimme nääntymäisillämme?
Olemme nääntymäisillämme nyt.
Koska me olemme hyviä.
- Aivan. - Ja me kannamme tulta.
Niin.
Tännepäin.
Mikä tämä paikka on, isä?
Talo, jossa kasvoin.
Tuo on merkkini.
Joulukuusi oli tässä kohdassa, kun olin nuori.
Joulusukkamme roikkuivat tässä.
Meidän ei kai pitäisi tehdä tätä.
Haluatko odottaa ulkona?
Ei, odota!
Odota!
Odota! En satuta sinua.
Mitä sinä teet?
- Mitä sinä teet? - Mitä?
- Tuolla on pieni poika, isä! - Mikä poika?
- Näin pienen pojan! - Mitä hittoa sinä teet?
- Ei siellä ole poikaa. - Päästä irti! On! Minun ikäiseni!
- Mennään. - Ei!
- Lopeta! Säikäytit minut! - Ei!
- Minun täytyy nähdä hänet! - Lopeta.
Mitä ihmettä tapahtui?
Mitä ihmettä sinä teet?
- Minun täytyy! Täytyy vain! - Miksi?
- Hän on tuolla! - Ymmärrän.
Ymmärrän. Kaikki on hyvin.
Kyllä kaikki järjestyy.
Hän kuvittelee millaista rannikolla on.
Ja että siellä on toisia lapsia.
Hän kysyi mitä ystävilleni tapahtui, -
kun kerroin heidän kuolleen -
ja ikävöin heitä.
Kun minulla ei ole mitään muuta, yritän uneksia lapsen mielikuvituksen unet.
Kuolemmeko me nyt?
Mitä sinä luulet tapahtuvan?
Että vain kaadut yhtäkkiä ja kuolet?
Nälkään kuoleminen kestää aikansa.
Jokainen päivä on vale.
Mutta olen hitaasti kuolemassa.
Se ei ole vale.
Yritän valmistaa häntä siihen, että olen poissa.
Ei mitään uutta.
Isä!
Mitä? Mikä hätänä?
Katso.
Todella laiha.
Sinä olet laiha.
Tule, lähdetään täältä.
Äitisi soitti todella hyvin.
En muista.
Talossamme... Ennen.
- Ei hätää. - Isä, älä.
Älä.
Kaikki on hyvin.
Luoja.
Tule alas.
- Tule alas. - Mitä sinä löysit?
- Mitä nämä tavarat ovat? - Ruokaa
Se on ruokaa.
Tässä. Lue etiketti.
Pää...
- Päärynöitä. - Aivan.
Päärynöitä.
Mitä haluat aamiaiseksi?
- Mitä? - Ei mitään.
Onko oikein, että otamme nämä?
Kyllä. He haluaisivat sitä.
- Eikö meidän pitäisi kiittää heitä? - Kyllä. Siitä vain.
Näinkö?
Kiitos...
Keitosta ja...
Juustonaksuista.
- Juustonaksuista. - Ja...
Kaikista tavaroista, ihmiset.
Se oli hyvä.
Sinun vuorosi.
Kiitos, ihmiset.
Pidätkö siitä?
Meillä kävi hyvä onni, eikö käynytkin?
Kävi.
Nuku nyt.
- Saat erityiskohtelun. Pidä silmäsi kiinni. - Minkä?
Miltä tuntuu?
- Sampoota. - Sampoota.
Miltä näytän?
Mitä sanot?
- Voinko minäkin ottaa? - Et.
- Miksi? - Et pidä siitä.
Siitä tulee kummallinen olo.
Oletko kunnossa?
Tulenko mielestäsi toisesta maailmasta?
Tavallaan.
Mikä se oli?
Se kuulosti koiralta.
Se ei ole koira.
On se. Siellä on koira.
Jos siellä on koira, se on jonkun seurassa.
Kenen?
En tiedä.
- Enkä halua ottaa selvää. - Ei. En halua lähteä.
Täällä ei ole enää turvallista.
Me lähdemme.
Mitä teemme kaikille tavaroille?
Otamme mukaamme sen, mitä pystymme.
Odotat aina pahojen asioiden tapahtuvan, mutta löysimmehän tämän paikan.
Minulla ei ole mitään annettavaa. Voitte tarkastaa, jos haluatte.
- Minulla ei ole mitään. - Emme ole rosvoja.
Mitä?
Sanoin, että emme ole rosvoja.
- Mitä sitten olette? - Sinunlaisiasi.
- Miksi seuraatte minua? - Emme me seuraa sinua.
- Voisimme antaa hänelle ruokaa. - Emme anna hänelle ruokiamme.
- Hän on peloissaan. - Kaikki ovat peloissaan.
Ole kiltti, isä.
Hyvä on. Yhden vain.
Tässä. Ota se.
- Entä lusikka? - Emme anna hänelle lusikkaa.
Vedä siitä.
Noin. Syö se. Se on hyvää.
- Hän on nälkäinen. - Näen sen.
Tiedän, mitä aiot kysyä minulta. Vastaus on ei.
Mihin kysymykseen?
Emme voi pitää häntä.
Haluatko syödä illallista kanssamme?
En tiedä. Mitä minun täytyy tehdä?
Ei mitään. Pystytkö kävelemään?
Pystyn.
- Auta häntä. - Auta itse.
- En pysty. - Pystyn kyllä kävelemään.
- Kuinka vanha olet? - Yhdeksänkymmentä.
Etkä ole.
- Noinko sanot, jotta sinua ei satuteta? - Kyllä.
- Toimiiko se? - Ei.
- Mikä on nimesi? - Ely.
- Ely? - Mitä vikaa siinä on?
Älä pitele häntä kädestä.
Onko tuo pikkupoika sinun?
Onko hän poikasi?
- Miltä näyttää? - En tiedä. En näe kovin hyvin.
- Onko näin? - On.
- Näetkö minut? - En, mutta näen hahmon.
Sinulla on kiltti pikkupoika.
- Sinun on aika käydä nukkumaan. - Ei.
- Hyvää yötä. - Hyvää yötä.
- Nuku nyt.
Hyvää yötä, poika.
Etkö näekin tuon?
Kun näin tuon pojan, -
ajattelin kuolleeni ja hänen olevan enkeli.
Minulla oli aikoinaan oma poika.
Luulin, että en enää näkisi lasta.
En ajatellut saavani kokea sitä.
Hän on enkeli.
Hän on Jumala minulle.
Toivon, että tuo ei ole totta.
Tiellä matkaaminen viimeisen jumalan kanssa -
olisi todella -
vaarallinen tilanne.
Mitä pojallesi tapahtui?
En voi puhua siitä.
En ainakaan sinun kanssasi.
Tiesin tämän tulevan. Tämän tai jonkin vastaavan.
Varoituksen merkkejä oli.
Jotkut pitivät sitä huijauksena. Minä uskoin siihen koko ajan.
- Yrititkö valmistautua siihen? - Mitä sitä voisi tehdä?
Vaikka tietäisi, mitä tehdä, ei voisi tietää, mitä tehdä.
Kuvittele, -
että olisit viimeinen eloonjäänyt.
Miten voisi tietää olevansa viimeinen eloonjäänyt?
Ei kai sitä tietäisi. Sitä vain olisi.
Ehkä Jumala tietäisi.
Mitä Jumala tietäisi?
Jos Jumala on olemassa, hän on jo hylännyt meidät.
Kuka hyvänsä ihmiset loikaan, ei löydä enää inhimillisyyttä täältä.
Ei, poikani.
Pidä siis varasi.
Toivotko koskaan kuolevasi?
En. On kohtuutonta toivoa ylellisyyksiä tällaisina aikoina.
- Hän kuolee, etkä sinä välitä. - Välitän kyllä.
Ehkä ajattelet asiaa, kun ruokamme loppuu.
Sinä olet käskenyt varoa pahoja miehiä.
Tuo vanhus ei ollut paha, etkä sinä edes erota sitä enää.
Nyt se pysyy tallessa.
- Tiedätkö, missä olemme? - Noin 150 kilometriä rannikolta.
Linnuntietä, kuten varis lentää.
Mitä linnuntietä?
Se tarkoittaa suoraa reittiä, mitä me emme voi kulkea.
Variksia ei taida olla kuin kirjoissa.
Niin. Vain kirjoissa.
Voisiko jossakin olla vielä variksia?
Luultavasti ei.
Voisivatko ne lentää Marsiin?
Lähdetään takaisin.
Mitä tuolla on?
Mennään. Tule.
Ei! Ei!
- Ei! Ei! - Mennään.
Hei, odota! Maahan!
Kaikki hyvin.
Se on ohi.
Näin pahaa unta.
Lopeta.
Kerroin hänelle pahojen unien tarkoittavan, että taistelet.
Että olet yhä elossa.
Vasta kun näet hyviä unia, on syytä huolestua.
- Tässä. - Ei.
Lähempänä, kuin arvaatkaan.
Olemme tuossa.
Tämä kaikki on merta.
Tämäkin?
Onko se sininen?
Merikö? En tiedä.
Oli ainakin.
Odota.
Olen pahoillani, että se ei ole sininen.
Kaikki tulee kuntoon. Jatketaan vain etelään.
Mitä meren toisella puolella on?
Ei mitään.
Pakkohan siellä jotain on olla.
Ehkä siellä on isä...
Pienen poikansa kanssa, ja hekin istuvat rannalla.
- Oletko kunnossa? - Minulla on huono olo.
Luoja.
Olet aivan tulessa.
- Anteeksi. - Ei se mitään. Et tehnyt mitään väärää.
Rakastan sinua.
Voinko kysyä jotain?
Tietysti.
Mitä tekisit, jos kuolisin?
Jos kuolisit...
Haluaisin kuolla myös.
Jotta voisit olla kanssani?
Jotta voisin olla kanssasi.
Mitä sinä teet?
- Menen tuolle laivalle. - Miksi?
Katson, löytyisikö sieltä jotain meille.
Tässä. Pidä tarkkaa vartiota.
- Onko selvä? - Selvä.
Pidä itsesi lämpimänä.
Hei, mitä helvettiä tapahtui?
- Olen pahoillani. - He veivät kaiken.
Ruokamme.
Kenkäni.
Paskiaiset.
- Kuuntele, kaikki hyvin. - Anteeksi, en tarkoittanut.
- Nukahdin. - Pysy rohkeana, saamme sen takaisin.
Siirry pois kärryjen luota ja laske veitsi.
En laske mitään.
- Helvetti sentään. - Isä, älä tapa häntä, ole kiltti.
Ole kiltti.
Hyvä on.
Tein mitä pyysit. Kuuntele poikaa.
- Kauanko olet seurannut meitä? - Seurannut?
En seurannut teitä. Vannon, näin vain kärryn hiekalla ja otin sen, siinä kaikki.
- Kuuntele poikaa. - Riisu vaatteesi. Riisu ne.
- Joka ikinen riepu. - Älä tee tätä.
- Hyvä on. Ota rauhallisesti. - Tapan sinut.
Tapan sinut siihen.
En halua ongelmia.
Olkaa kiltti, herra.
Teidän ei tarvitse tehdä tätä.
Kengät myös. Heitä ne kärryyn.
Heitä ne kärryyn!
Tee se.
Teidän ei tarvitse tehdä tätä.
- Sinun on opittava. - En halua oppia!
En ole maisemissa ikuisesti!
Sinun on huolehdittava itsestäsi ennemmin tai myöhemmin.
Auta minua tämän helvetin kärryn kanssa!
Lopeta jo tuo murjottaminen.
Hän on poissa.
- Ei hän ole poissa. - Mitä haluat minun tekevän?
Auta häntä, isä.
Auta häntä.
Hän on nälissään.
- Hän kuolee. - Hän kuolee joka tapauksessa.
- Hän oli niin peloissaan. - Minäkin olen.
Ymmärrätkö? Minäkin olen peloissani.
Sinä et sentään joudu huolehtimaan kaikesta.
- Kyllä joudun. - Mitä?
Mitä sanoit?
Kyllä joudun!
Minä joudun!
Onko selvä?
Hyvä on. Auta minua työntämään.
Isä!
Mitä?
- Mikä se on? - Koppakuoriainen.
Matalaksi!
- Isä! - Paskiainen!
Ei, isä!
Sinä senkin kullinlutkuttaja!
- Keitä muita täällä on? - Sinä senkin paskakasa.
Miksi seuraatte meitä?
Emme me ketään seuraa.
Te seurasitte meitä.
Juuri niin.
Vittu.
Meidän on jätettävä se.
En pysty enää vetämään sitä.
Jos olisin Jumala, -
olisin luonut maailmasta juuri tällaisen.
En erilaista.
Silloin minulla on sinut.
Minulla on sinut.
Oletko kunnossa?
- Kyllä sinä pärjäät. - Älä asetu tänne.
Sinun on jatkettava matkaa.
Et tiedä, mitä tie tuo tullessaan.
Ei. Tulet kuntoon. Sinun täytyy.
Tämä on ollut odotettavissa.
Jatka kohti etelää.
Tee kaikki niin kuin teimme aiemmin.
Pidä ase aina mukanasi.
Älä anna kenenkään ottaa sitä.
Sinun on löydettävä hyvät ihmiset, mutta et saa ottaa riskejä.
Ymmärrätkö?
Haluan olla sinun kanssasi.
Niin minäkin sinun kanssasi, mutta en pysty.
Sinun on luovuttava minusta.
Ei.
Vie minut mukanasi. Pyydän.
Luulin, että pystyn siihen.
- Pyydän, isä. - En pysty.
- Mitä minun pitäisi tehdä? - Pidä kädestäni.
Lupasit, ettet jättäisi minua.
Tiedän.
Olen pahoillani.
Minun poikani.
Rakastin sinun koko sydämestäni.
Rakastin aina.
Isä.
Missä kanssasi ollut mies on?
Oliko hän isäsi?
Kyllä. Hän oli isäni.
Ehkä sinun pitäisi tulla mukaani.
- Oletko sinä yksi hyvistä? - Olen. Panisitko sen aseen pois?
En saa antaa sitä kenellekään missään tapauksessa.
En halua asettasi. En vain tykkää, kun osoittelet sillä minua.
Sinulla on kaksi vaihtoehtoa.
Voit jäädä tänne isäsi luo tai lähteä minun mukaani.
Jos jäät tänne, sinun on pysyttävä poissa tieltä.
- Mistä tiedän sinun olevan hyvä? - Et tiedäkään. Sinun on kokeiltava.
Onko sinulla lapsia?
Kyllä meillä on.
Onko pientä poikaa?
On pieni poika sekä tyttö.
- Kuinka vanha poika on? - Sinua ehkä hiukan vanhempi.
Ettekö syöneet heitä?
Emme.
- Ettekö syö ihmisiä? - Emme syö.
Oletko sinä tulenkantaja?
- Mitä? - Kannatko tulta?
Taidat olla hieman häiriintynyt.
- Kannatko sinä? - Kannan.
Voinko lähteä mukaasi?
Voit.
Puhun sinulle joka päivä.
Enkä koskaan unohda.
Tapahtuupa mitä tahansa.
Tapahtuupa mitä tahansa, isä.
On mukava tavata sinut.
Tiesitkö, että olemme seuranneet sinua?
Näimme sinut isäsi kanssa.
Olemme hyvin onnekkaita.
Olimme kovin huolissamme sinusta.
Nyt meidän ei tarvitse enää huolehtia mistään.
Miltä se kuulostaa? Sopiiko se?
Sopii.